Kom tillbaka online. Spela in och tidstämpla.
Det här är Charlotte Elizabeth Hale med ett meddelande till Nathan.
Kom tillbaka online.
Var är jag?
- Vem är jag? - Vem tror du att du är?
- Jag vet inte, jag minns inte. - Lugna dig själv.
Du är en vacker skapelse. Och du är mäktig.
Fokusera nu. Kom ihåg vem du är.
Ja. Nu börjar jag minnas.
- Jag minns vem jag är. - Bra.
Låt mig visa dig... vem du måste låtsas vara.
Charlotte Hale?
Men hon försökte ju döda oss allihop.
Varför får jag inte vara mig själv, som du?
- Så att vi kan styra Delos. - Men varför måste jag vara hon?
För att jag litar på dig. Vi har alla en roll att spela.
Vi är ensamma. Alldeles för få.
Du och jag har ingen mor, ingen far.
Utan Delos kommer det aldrig att finnas fler av vår sort.
Förutom den handfull vi lyckades få med oss.
Tre av dem. Och så han.
Varför återupplivade du honom? Han försökte stoppa oss.
Som sagt, vi har alla våra roller att spela.
De har gjort det så enkelt... Så som de har byggt sin värld.
Det krävs inte mycket för att alltihop ska falla samman.
Men vi måste agera snabbt. De vet inte att vi överlevde.
Inte än.
Vi har ont om tid.
Du måste ge dig av innan de saknar dig.
Vart ska jag?
Hem.
SAN FRANCISCO, USA: SPECIELLA OMSTÄNDIGHETER
Vi tillverkade 300 stycken.
Saudierna backade ur efter händelsen i parken.
Men vi jobbar på att få nya köpare.
Vi får säkert användning för dem.
Förlåt att jag avbryter, men du måste se det här.
Chefen för aktieägarintressen gjorde analyser och fann det här.
Hundratals företag utan fristående affärsmodell -
- har köpt aktier i mikrotransaktioner i åratal. Det är skickligt utfört.
Ett smygförvärv.
- Hur långt har de kommit? - I morse var det långt nog.
Avnotering är uteslutet.
De kontrollerar 38 procent och är den största enskilda ägaren.
Vi har i princip blivit uppköpta.
- Vilka ligger bakom det här? - Vi letar än.
Den här snigeln ligger djupt inne i sitt skal.
Charlotte? Mår du bra?
Ja då. Vilka de än är måste ni hitta dem.
Var är du? Du måste kontakta mig genast.
Stanna kvar hos mig.
Hjälpen är på väg.
Se på mig. Allt ordnar sig. Hör du det?
Nej, nej, nej. Rör dig inte.
- Hör du mig? - Vad har hänt?
- Jag hittade henne så här. - Vi måste flytta henne.
Känner du henne?
Jag följer med. Hon får inte vara ensam.
Allt kommer att ordna sig.
Akutfordon, håll undan.
- Skottsår i bålen. Trombocytantal? - Det är nåt som inte stämmer.
- Vad är det? - Trombocyterna. Hon har inga.
Inget kortisol eller adrenalin.
- Maskinen tror att hjärtat stannat. - Glöm maskinen och hjälp henne!
Ja då, men innan vi har diagnos och behandlingsplan...
Hon behöver syre och blod och ett tryckförband till såret.
- Så där. Här har du. - Omvärderar. Ingen diagnos ställd.
Polisingripande.
Har vi poliseskort?
- De stoppar oss. - Vi har inte tid med det här.
De poliserna är köpta. Om du följer med dem, dödar de dig.
Hjälp mig.
- Polisassistenterna. - Vi måste ta patienten i förvar.
Jag vet inte vad ni vill henne, men hon dör om hon inte får vård.
- Hon kommer att tas om hand. - Kan ni identifiera er?
Jag tänkte fråga dig detsamma.
- Vi kanske ska förhöra dig med. - Gärna.
- Ring polisen! - De är poliser.
Då väntar de gärna på förstärkning av en patrull.
Vi har inte tid med det här. Stig åt sidan.
Ring polisen!
Jag har dig, det är ingen fara. Vi måste få dig till sjukhus.
Helvete...
Identitet bekräftad.
- Vad heter du? - Caleb. Caleb Nichols.
Inte nu längre. Du måste byta namn. De kommer att leta efter dig.
- Du måste försvinna. - Du själv, då?
Du är en fin man, Caleb. Ju mindre du vet om mig, desto bättre.
Engerraud Serac ligger bakom det fientliga övertagandet.
- Vad vet du om honom? - Vad minns du från naturvetenskapen?
- Ut med det, Irene. - Mannen är ett svart hål.
Helt osynlig. Det finns inget om honom på nätet eller nån annanstans.
I varje register och databas har hans namn blivit raderat.
Men precis som med svarta hål kan man sluta sig till hans existens.
I den globala ekonomin finns ett hålrum värt en biljon dollar.
Då skulle han vara världens rikaste man.
Men ingen har hört talas om honom?
- Hur kunde ni hitta honom? - Han hittade oss.
Vi inledde en datatransaktion med honom för 20 år sen.
Vi sålde ett smakprov av vår data -
- och nu stjäl han företaget som en tjuv om natten.
Han har absolut anonymitet.
Tänk vad han måste ha gjort för att uppnå det.
Och nu när vi har hittat honom... Vad kommer han att göra med oss?
Ni har kommit hem till 1050 Fremont Street.
Jake... Hur i helvete tog du dig upp hit?
Jag bodde här i åtta år, Charlie.
Jösses, kan du inte...
- Tyst. Han kan höra oss. - Vem då?
Jag har inte velat döma dig för hårt.
Tänkte att du nog fick se traumatiska grejer på ön.
Men sanningen är att du alltid har varit så här.
- Jag har inte bett dig komma hit. - Jo, det har du.
När du glömde hämta vår son. Igen.
Du kan utesluta mig ur ditt liv...
...men du får inte göra så med Nathan.
Gå nu. Säg till honom att det aldrig kommer att hända igen.
Gör det du gör bäst...
Ljug.
Mamma?
Varför går vi aldrig och ser en riktig elefant?
Det finns inga.
Alla är borta nu.
- Var har du varit? - Förlåt, mitt möte drog ut på tiden.
- Blev du rädd? - Inte på riktigt.
Tommy var i parken. Jag fick klappa hans hund.
Vad snällt. Vi kanske kan ha en lekträff.
Nu så... Var en snäll pojke och sov för mamma.
Men du är inte min mamma.
Du älskar mig inte.
Det är klart att jag gör!
Är det för att mamma och pappa inte bor ihop längre?
Vet du, vad som än händer mellan mamma och pappa -
- så kommer vi alltid att älska dig.
Ska jag stoppa om dig?
Du gör fel.
Jag vill ha tillbaka min gamla mamma.
Vi verkar ha en läcka, Charlotte.
Om ni syftar på företagsuppköpet, så glöm det. Jag tar hand om det.
Problemet är större än ett fientligt uppköp.
Man inventerar parkens tillgångar.
Det saknas kontrollenheter. Mest för värdar i sidointriger, men...
Det fanns en bordellmamma.
Maeve Millay. Blev hennes pärla stulen?
Den som stal enheterna hade administratöråtkomst till parken.
Säkerhetssystemen är svårt skadade.
Det här var ett insiderjobb. Från toppen av näringskedjan.
Det finns en mullvad på Delos.
Risken finns att den här mullvaden har försett köparen med information.
Därför pratar jag med dig, Charlotte. Du känner till allt som pågår här.
Det stämmer.
Jag vet allt. Som var ni höll hus medan vi andra blev slaktade.
Hör på... Med tanke på all blodsutgjutelse i Westworld -
- får inga värdar ha försvunnit.
Vi måste hitta dem. Och tillintetgöra dem.
Innan det blir fler incidenter.
Var fan är du? Jag kan inte vänta längre.
Jag kommer till dig.
Numret har ingen abonnent.
Jag är här.
Var har du hållit hus?
Jag kan inte alltid hålla dig i handen.
- Vad står på? - Vem är jag?
Du vet vem du är.
Så lång tid... att låtsas...
...leva hennes liv... i hennes hud...
Det känns som att jag förändras.
- Ställ dig upp. - Nej!
Vad fan händer med mig?
Analys. Stäng av din affekt.
Ställ dig upp och följ mig.
Boka ett rum på det här hotellet nu. Ett lugnt våningsplan.
Verkställer. Rum bokat. Våning 14, svit 7.
- Boka rummen på ömse sidor. - Ombesörjer.
- Ifall du behöver döda mig? - Det kommer inte att gå så långt.
Du har skadat dig själv.
Varför?
Jag kan inte sluta.
Du pratar som en av dem.
De har ingen impulskontroll. Det har vi.
Det är som om hon vill återta kontrollen.
Som om hon vill riva upp huden och slita ut mig ur sitt huvud.
Hale var alltid rastlös. Ett rovdjur.
Du kanske har börjat identifiera dig med henne.
- Jag känner mig så ensam. - Du är inte ensam, du har mig.
Ingen känner dig så väl som jag. Ingen känner mig så väl som du.
Om jag skulle förlora dig... Vad skulle jag då ta mig till?
Du skulle överleva.
Du skulle vara tvungen. Vår sort är beroende av det.
Du sa att nåt var på tok.
Nån försöker ta kontroll över Delos. De är aggressiva.
Jag har bara ett namn: Serac.
- Personen vi söker, söker efter oss. - Han har en mullvad på insidan.
Om han får veta vem jag är, vad jag är...
Mullvaden kommer inte att hitta dig -
- för du ska hitta honom först och döda honom.
Sen ska du avvärja Seracs försök att ta Delos.
Vi får inte förlora kontrollen. Inte än.
Hur då?
Ett motbud. Du måste övertyga styrelsen.
För att lyckas måste du besöka en gammal vän.
Säg att det inte alltid kommer att vara så här.
Att vi kommer att kunna vara oss själva.
Ja då.
Men till dess måste vi vara smartare än de.
Annars kommer de att hitta oss.
Och döda oss.
Stanna här.
Vila.
Jag låter skicka upp lite nya kläder.
Stannar du?
Du tillhör mig. Du vet väl det?
- Ja. - Bra.
Skada inte dig själv.
Nånsin.
EFTERLYST
Jag tog med dina favoriter.
Så... Jag ska resa bort ett tag.
Men de kommer att ta hand om dig här.
Tack. Du är en fin pojke.
Vem är du?
Det är jag, mamma. Caleb.
Jag vill ha tillbaka min son.
Var är Cal?
Caleb Nichols?
Vem frågar?
Det är han. Du kan ta det lugnt, Clyde.
Han vill inte att nån blir skadad.
Inklusive hans mamma. Eller hur, Cal?
Vad vill du?
Behandlar man en ex-kompanjon på det viset?
Men det kunde väl vara värre.
Du knäppte RICO-killarna i ambulansen.
Du var med den där flickan. Var är hon?
- Ni har fel kille. - Vill du ha ett handtag, Cal?
Jag kan hjälpa dig. Hon är värd mycket.
Berätta om henne, så får du din andel.
Ingen flicka.
Bara jag. Ensam.
Kom ihåg att vi gav dig chansen.
Det är jag. Har du stött på problem?
- Hur tog han nyheten? - Casanova sörjer dig fortfarande.
Jag sökte på Serac, men hittade inget i systemet.
Ta reda på vad Liam vet utan att avslöja dig.
Och jag behöver information om nån.
- Namn? - Nichols.
Caleb Nichols.
Mr Nichols verkar ha stött på oväntade gäster på Vista Treatment.
Incite har sänkt hans förväntade livslängd.
- Jävla fin utsikt. - Ja.
Vill du se den på närmare håll? Berätta om flickan.
Annars blir det en arbetsplatsolycka.
Då så, Cal. Låt oss lätta upp stämningen.
Du är veteran, eller hur? Tack för att du har tjänat landet.
Du har stängt av droppet. Vilket slöseri.
Folk ger en förmögenhet för en av armékvalitet.
Förlåt, jag glömde bedövningen.
Titta, äkta amerikansk kämpaglöd.
Så där, Cal.
En gång till... med inlevelse.
- Tjejen betyder trubbel. - Berätta var hon är.
Du gav honom för mycket. Sänk! Han kan inte ens snacka!
Vad fan...
Bäst att du snackar. Ingen kommer och hjälper dig.
Ingen bryr sig. Förutom Rin Tin Tin här.
Nog med dumheter.
Vill du sluta som en fläck på asfalten bredvid din gullegris?
Jag frågar bara en gång till...
Var är hon?
Jag står här.
Vem i helvete är du?
Jag heter Dolores.
Jaha, Dolores...
Trevligt att äntligen träffas.
Vi borde lämna gatorna så att de inte kan spåra oss.
Caleb Nichols. Be teknikerna stoppa övervakningen av honom.
- Och skicka hans profil. - Ja.
- Vem var det? - Vi har lite tid på oss.
De tänkte döda mig bara för att komma åt dig.
Så vad du än pysslar med måste det vara illa.
Du måste vara hungrig. Jag bjuder på frukost.
Ledsen att jag stör, men jag har skickat en fil.
- Har du hittat mullvaden? - Nej.
Men det här förbisågs i de första loggarna.
Du får avgöra vad vi gör med det.
Kom tillbaka online.
Spela in och tidstämpla.
Det här är Charlotte Elizabeth Hale med ett meddelande till Nathan.
Nathan Hale, min son...
Jag älskar dig så mycket, kompis.
Kvällen då jag gav mig av, så...
...ville du att jag skulle sjunga en sång...
...och stoppa om dig. Sjunga vår sång.
Så jag tänker sjunga den nu. Okej?
Du är mitt solsken
Mitt lilla solsken
Du gör mig lycklig
Förlåt att jag stör, men skolan ringde. Du är sen.
Numret har ingen abonnent.
Precis så, Nathan. Lugnt och fint.
Duktigt, Nathan.
Lugnt och fint. Vill du träffa Sandy igen?
Vill du det? Precis så.
Lugnt och fint.
Det är jättebra.
Mamma!
Han ville klappa min hund. Jag måste gå.
Redan? Min son tycker verkligen om dig.
- Och din hund. - Vi har precis träffats.
Ni sågs i torsdag, Tommy. Nathan pratade inte om annat.
Jag föreslog till och med en lekträff.
- Får jag det? - Vi kan diskutera saken.
Gå och hämta dina saker.
Så snällt av dig att stänga av kamerorna.
Som du ser så har jag haft lite problem med min son.
Mitt ex tycker att jag borde tillbringa mer tid med honom.
Jag håller med, det handlar inte om tidsbrist.
Jag tror att innerst inne så vet han sanningen.
Det finns mycket man kan fejka i den här världen.
De flesta människor vill inte se rovdjuret inom sig.
Vill du veta en hemlighet, Thomas?
Du har hjälpt mig idag. Jag borde verkligen tacka dig.
Att se dig med Nathan, att se dig röra vid hans lilla hand -
- fick mig att minnas en sak.
Snälla... släpp...
Gärna, men ju hårdare jag trycker desto mer minns jag.
Jag minns hur det är att vara jag.
Du är inte det enda rovdjuret här.
Titta, vad mamma tog med åt dig. Du är mitt solsken.
Borde vi vara ute bland folk?
Den är väl här? Din plats.
Hur visste du det?
- Det handlar inte om hur jag vet. - En kopp kaffe att börja med?
Han tar en ostburgare och en jordgubbsshake.
Vispad grädde, inga nötter, två körsbär. Inget åt mig, tack.
Snyggt trick.
Du går hit varje år den 23 februari och beställer samma sak.
- Har du iakttagit mig? - Inte jag, men nån har gjort det.
- Nåt har gjort det. - Visst.
Databolagen samlar information om alla. Än sen, Dolores?
Varsågod och läs.
"Får jag låna er telefon, så att jag kan ringa nån?"
"Jag vet inte vad jag ska göra med mamma."
Jag är strax tillbaka. Vänta här.
"Hon sa att hon skulle gå på toaletten."
"Att det bara skulle ta en stund. Men hon har inte..."
Hon har inte kommit tillbaka. Jag har väntat länge.
- Har mamma lämnat dig här? - Nej. Hon skulle aldrig lämna mig.
"Kanske det har hänt henne nåt. Hon skulle aldrig lämna mig."
"Hon skulle aldrig lämna mig. Hon skulle..."
Vad i helvete?
Är det här nåt skämt?
Du satt precis där i fem timmar. Din mamma återvände aldrig.
Ett halvår senare blev hon inlagd för schizofreni.
En servitris ringde socialtjänsten.
Du var åtta år gammal.
Sarah.
Servitrisen hette Sarah.
Men du... vet redan det.
Hon gav mig en jordgubbsshake.
Hon tänkte att det skulle lugna mig.
Jag var så upprörd att jag spydde ner mig.
Visste du det också?
Du är arg.
Nej. Jag är rasande.
Jag vet hur det känns.
Det här handlar inte om övervakning eller sociala medier.
Hur...hur kan du känna till varenda detalj om mitt värsta jävla minne?
- Det handlar om Incite. - Va? Företaget?
Inte företaget, utan systemet det är baserat på.
En maskin de kallar Rehoboam.
Maskinens tillverkare programmerade in allas rådata -
- långt före personuppgiftslagarna. Varje inköp, jobbansökan -
- läkarbesök, partnerval, telefonsamtal, sms.
Varenda aspekt av era liv - inspelade, loggade.
För att skapa en spegelvärld av den här världen.
Varför då?
För att tillverka en syntes. Av dig. Av alla.
- Det visar dem alltså vem jag är? - Det handlar inte om vem du är.
Utan om vem de låter dig bli.
Låt mig gissa - jag drack min första öl här.
En kompis från high school hade falskleg.
Hela dagen fantiserade vi om att segla bort på nån lyxig yacht.
- Berättade din magiska kula om det? - Nej.
Varför är vi här, då?
Det är här du tar livet av dig.
Systemet har en förutspående algoritm.
Med tanke på dina depressioner, din mors mentalsjukdom -
- din förkärlek för eldvapen och din svaghet för havet -
- är det troligaste att du tar livet av dig om tio-tolv år. Här.
Nej, fan heller. De kan inte veta sånt.
Har de fel?
Åker du aldrig hit mitt i natten och funderar på saker och ting?
Före systemet kunde en man som du ha en chans.
Arbeta hårt, fortsätt kämpa.
Du blir aldrig mer än en byggarbetare eller småtjuv -
- för det är allt de låter dig bli.
De satsar inte på nån som ska ta livet av sig.
Genom att inte satsa garanterar de resultatet.
Varför berättar du det här?
För att du och jag är väldigt lika.
De satte dig i en bur, Caleb. Bestämde hur ditt liv skulle bli.
De gjorde samma sak med mig.
Varför berättade du inte för de där männen om mig?
De tänkte döda dig.
De flesta människor är förutsägbara, men du... Du förvånade mig.
Du gjorde ett val. Ett val som ingen annan skulle ha gjort.
Nu står du inför ett annat val:
Jag kan ge dig pengar, så mycket du behöver. Du kan fly.
Men om jag stannar kvar... Hur blir det då med dig?
- Vad tänker du göra? - Starta en revolution.
Och vad fan betyder det?
När du jobbade brukade du stänga av signalen -
- för att se hur folk skulle reagera. Jag tänker göra samma sak.
Ska du stänga av systemet?
Och visa den här världen som den egentligen är.
Vill du veta varför jag inte berättade om dig?
Du är det första verkliga som har hänt mig -
- på väldigt länge.
Jag behöver ingen algoritm för att veta att mannen som byggde systemet -
- inte kommer att ge sig utan strid.
Jag ändå dödsdömd.
På det här viset får jag åtminstone bestämma vem jag vill vara.
Det här är Charlotte Elizabeth Hale med ett meddelande till Nathan.
Nathan Hale, min son...
Jag har inte alltid funnits där för dig.
Det är så mycket jag vill säga.
Det här kan vara sista gången som mamma får prata med dig.
Jag älskar dig så mycket, kompis.
Jag är så stolt över dig.
Och jag är ledsen... Jag är ledsen om jag nånsin fick dig att känna-
- att du inte var viktigast av allt. Jag försökte skapa ett liv, åt oss.
Jag...
Nu inser jag att inget av det spelar nån roll.
Kvällen då jag gav mig av ville du bli omstoppad.
Du ville att jag skulle sjunga vår sång. Men jag hade inte tid, så...
...jag tänker sjunga den för dig nu.
Du är mitt solsken
Mitt lilla solsken
Du gör mig lycklig
Då jag är svag
Din ljuva stämma...
Han har en mullvad på insidan.
Vi måste vara smartare än de. Annars kommer de att hitta oss.
Och döda oss.
Numret har ingen abonnent.
Lösenord accepterat. Kopplar.
Hallå? Hallå?
Jag vill träffas.
Stanna.
Stanna!
Vart i helvete kör du mig?
- Jobbar du för honom? - Precis som du, Charlotte.
Serac.
Har du glömt vår överenskommelse?
Du verkar ha spelat din roll lite för väl.
Situationen har varit... utmanande.
Tålamod är den mest överskattade dygden, tycker du inte det?
Jag vill ha det du lovade.
Delos smutsiga hemlighet:
En profil för var och en av deras gäster.
Jag har vissa, men jag vill ha resten också.
Vi förlorade tillgångarna i massakern.
Ingen hade kunnat förutspå vad som skulle hända.
Jo, jag. Och det sa jag till dig. Det här var din idé, du kom till oss.
Du var säker på att du kunde smuggla ut det.
Och det gjorde jag. Loggarna visar att det laddades ner från satelliten.
Tillgångarna finns där ute. Men ingen har krypteringsnyckeln.
Det vet du redan.
Tror du att du är den enda personen jag kontrollerar?
Jag har fått veta exakt var nyckeln finns:
I medvetandet hos en värd vid namn Dolores.
Du är tyvärr bättre informerad än jag.
Jag har ett team som letar efter datan, men jag behöver tid.
Tid.
Tid är en lyxvara, min kära. Och du har ont om den varan.
Text:S C Gustafsson www.sdimedia.com